Released on www.Danishbits.org
Försöker du ta livet av mig?
Du skulle vara här klockan 20. Annie har ordnat en överraskningsfest.
- Du kan väl låtsas bli överraskad? - Visst.
- Tror du han blir överraskad? - Det här ska bli så roligt.
Kom ihåg att bli överraskad.
Nu...
- Vad fin du är. - Överraskning!
Det här var Annies påhitt.
Kom hit.
- Kom. - Vad har du...?
Jag är så stolt över dig.
Hur hann du det här? Affären gick i lås för en timme sen.
Jag har planerat i flera veckor. Jag visste att du skulle ro det i hamn.
Du är fantastisk. Vet du det?
Tack.
Får jag låna honom ett ögonblick, Annie?
Fatta glasen, för jag vill utbringa en skål...
...för min bästa vän och företagets nya kassako, Scott Howard!
- Det här behöver ju du. - Tack så mycket.
Tack för att ni är här. Det här är en seger för oss alla.
- Skål för min fru. Jag älskar dig. - Och jag älskar dig.
Minns du att vi pratade om att köpa det där huset i Napa?
Ja.
Är du säker på att du vill det?
Helt säker.
Jag vill ha huset.
Jag vill ha en familj.
Jag vill att våra ungar ska kunna gå ut och leka.
Det vore ju trevligt att slippa allt det här oväsendet.
Ja.
Huset har legat ute ett bra tag. Vi ska inte ha för höga förväntningar.
Nej, men det ska bli roligt att äntligen få titta på det.
Här är det. 6741 Arbor Road.
Jag hoppas att det finns ett hus där vägen slutar.
Vad vackert!
Nu är vi framme.
Det är nog ingen hemma.
Jo, det hörs nåt från baksidan.
Kom.
Hit har pizzeriorna knappast hemkörning.
- Vad fint det är. - Se var du sätter fötterna.
Titta!
Vi kan ha hittat rätt!
Helt otroligt.
Vi sticker. Kom!
Förlåt för att jag skrämdes.
Det är skottpengar på hjort här. De tuggar i sig en trädgård på nolltid.
Men det har sina fördelar... Gillar ni hjortstek?
- Det vet jag inte. - Charlie. Välkomna till Foxglove.
- Scott Howard. Min fru Annie. - Trevligt att träffas.
- Ni vill väl se huset? - Ja.
Jag ber om ursäkt. Det här kommer vi att skratta gott åt sen.
Ni kommer att älska mitt hus. Det behöver piffas upp lite-
- men ni lär nog hålla med om att det har bra benstomme.
- Har ni barn? - Inte än.
Vi har haft våra två barn här, min fru och jag. Ellen...
Men hon finns inte mer. Cancern tog henne för två år sen.
Det var tråkigt att höra.
Vad jobbar du med då, Scott?
Jag är creative director på Saunders & Ruddick i San Francisco.
Det är en reklambyrå.
- Jobbar du, Annie? - Jag skriver en del för damtidningar.
Om orättvisor, kvinnofrågor, självaktning och sånt.
Utsikten är underbar.
Det var min farfars farfar som byggde huset 1905.
- Jag har aldrig bott nån annanstans. - Varför heter det Foxglove?
Efter digitalisen som växte överallt här förr. Nu är den mer sällsynt.
- Visst är digitalis giftigt? - Mycket.
Kom, så ska jag visa er huset.
Baksidan vetter mot ett naturreservat.
- Avskilt läge. - Där får ingen bygga.
- Jag älskar marmorbänken. - Lagar du mat, Annie?
Hon är en förbaskat bra kock, en fantastisk bagare-
- och en ännu bättre hustru.
Min mormor lärde mig laga mat.
- Vilket vackert smycke. - Tack.
- En smaragd? - Ja.
- Är det din zodiaksten? Min med! - Det menar du inte!
Men åldern kan vi lämna därhän...
Vilken grej! Det är ett gott tecken.
Det här är min domän, Scott.
Här tittar jag på matcher och läser.
- Vilket lag håller du på i football? - Raiders.
- Rams här. - Synd. Tittar du på den där?
- Ja... Ni har väl en stor platt-tv. - Nåt åt det hållet.
Vi har bara vanlig kabel här, men man kan ju skaffa parabol.
Fler vapen.
- Fin familj. - Tack.
Min dotter Cassidy vill att jag ska flytta till dem i Florida.
Din fru var vacker.
Ja... Det har alltid funnits mycket kärlek här i huset.
- Vill ni se övervåningen? - Ja.
Kom.
Älskling?
Jag kommer. Jag tittar bara på...
...det här gamla skräpet.
Här var det gult.
Rummet har inte renoverats på 20 år.
Jag tänkte att köparna nog vill göra det på sitt sätt.
- Men balkongen är fin. - Ja.
Vad du skräms.
Man känner doften från nattjasminen här på natten. Det är himmelskt.
Här är linneskåpet.
- Fint. - Gott om utrymme.
Det här är ett bra barnrum.
Vi hade barnkammare här, men när barnen blev stora och flyttade-
- gjorde vi om det till syateljé åt Ellen.
Jag lämnar er ifred en stund.
- Jag älskar det! - Ta det lugnt.
- Okej, jag tar det lugnt. - Ta ett andetag.
Här har vi firat många födelsedagar, avslutningar, bröllop, fjärde juli...
- Det är nåt visst med stället. - Du verkar förstå det, Annie.
Jag går och tittar på dammen.
Jo, Charlie... Hur gärna vill du sälja?
Begärt pris är 3,5 miljoner.
Om ni inte har råd ska ni nog inte vara här.
Annie...
Vi ska åka.
- Tack för att vi fick se ditt hus. - Ingen orsak.
- Nå? - Jag vet inte.
Hör på... Jag har haft många hugade spekulanter på huset.
Men jag är väldigt nogräknad och jag råkar gillar er.
Jag slänger in möblerna, utrustningen och bildvävnaden-
- och sänker priset med 200 000. Ni får det för 3,3.
Vi har några ställen till att titta på, men vi hör av oss.
Jag vill att ni ska ha huset.
Jag vet att hon vill ha det.
Kom ihåg att om mamsen inte är glad så är ingen glad.
- Tack för rådet. - Akta er för hjortarna.
Jag sa ju att ni skulle skratta.
- Vevade du upp rutan framför honom? - Ja.
Jag vevade upp rutan framför Bambidräparen.
Vad tyckte du? Visst var det magiskt?
Ja, om man med "magiskt" menar "gammalt".
- Foxglove... - Du vill verkligen ha det, va?
Ja, men du måste också vilja.
Det är ett gammalt hus som kräver mycket arbete. Jag gör inte sånt.
Men jag har inget emot att göra det, och vi kan anlita nån.
Jag har redan tusen idéer.
Jag såg det i dina ögon.
Det kan bli vår framtid.
Vi skaffar huset, skaffar barn... Rubbet.
Vad svarar man på det?
Okej, jag pratar med Marvin och delägarna i morgon.
Ja!
Kan vi flytta in nästa vecka, tror du?
Den här ska till köket och de där till badrummet. Tack.
Den här ska till sovrummet på övervåningen.
Den där ska till gästrummet på baksidan.
Nu är det ditt.
Nu är det vårt.
Tack!
Nu är det dags för överlämningen.
Här är nycklar till alla lås. Allt är uppmärkt i olika färg.
Tack.
- Nu är Foxglove ert. - Vi ska vårda det.
- Annars får ni med mig att göra. - Jag lovar, på hedersord.
Så där brukade Ellen göra.
Du har våra mejladresser. Hör av dig och berätta hur du har det.
Jag ringer dig sen.
Har jag berättat om vattenspridarna? Ja, det har jag ju.
Sköt om dig.
Ha det så bra i Florida.
- Jag tycker synd om honom. - Va?
Tyck inte synd om Charlie. Var glad för vår skull i stället.
Okej.
Stek ägg, kvinna!
Ja!
Nu har vi gjort det.
- Är du nöjd? - Ja, det är jag.
Nu kan vår resa börja.
Vi tar farväl av Charlie.
Annie?
Huset klär dig.
Du är så vacker.
Skål för oss...
...och vårt nya hem.
Jag älskar dig.
Där stod ägaren och stirrade. Han kom emot oss med ett gevär...
...och knäppte en hjort bakom oss.
- Är han galen? - Lantis. "Gillar ni hjort?" sa han.
- "Inte så här färsk." - Jag vill inte se den bli dödad.
Hallå?
- Akta er för hjortar på vägarna. - Det är de som ska akta sig.
- Vad fan...? - Vad är det?
- Ett brännmärke från en cigarett. - Du måste sluta röka.
Det här är mitt tempel. Jag skulle aldrig röka här.
Okej.
Helvete!
- Smidigt, Mike. - Håll din söta mun stängd, Rachel.
- Det var inte jag. - Har jag sagt det?
Du fick det att låta så.
Ge dem ett år så har vi dem som grannar sen.
- Det hoppas jag inte. - Vad taskig du är!
Tack så mycket.
Jag tar ett bord.
Vad får det lov att vara?
- Vad är godast, choklad eller vanilj? - Rippeln.
- Rippeln? - Ja, choklad och vanilj blandat.
- Lite av varje, alltså. Som du? - Ja, som jag.
- Du kan få smaka. - Gärna.
Är det brottsligt att prata?
Det var sättet du pratade på.
- Va? - Sättet du pratade på.
- Hon frågade vad jag ville ha. - Du verkade mest sugen på henne.
Kan vi bara fortsätta med vår dag nu?
Kanske gosa lite i soffan...?
Tydligen inte.
Den var på när jag gick. Har du stängt av den?
När livet behöver laddas upp tar man en Recover 180.
Den säljer sig själv. Vi slår bara i sista spiken med texten på flaskan.
Dubbla elektrolyterna, halva kalorierna.
- Scott har kommit på... - Jag måste svara.
Scott har ett uppslag till en parallellkampanj.
Hej, älskling.
Du kommer inte att tro mig. Charlie är här och klipper gräset.
- Vad sa du? - Charlie klipper vår gräsmatta.
I detta nu.
- Varför? - Jag vet inte.
- Jag ringer upp. - Okej.
- Hej, Charlie. - Hej!
- God morgon! - Vad håller du på med?
- Va? - Vad håller du på med?
Gräset började bli vildvuxet...
Det gäller att hålla efter det. Så jag satte igång.
- Hämtade du den i garaget? - Det är där jag har den.
- Jag trodde du hade åkt till Florida. - Det är svårare än jag trodde.
Jag har så många lösa trådar... Jag ska snart ge mig av.
Det är svårt med avsked.
Det kan jag tänka mig. Var bor du?
The Royal. Det är ett litet hotell mitt i byn.
Okej.
Du, Charlie...
Tack, men du behöver inte göra det här. Vi fixar det.
Jag kom förbi för att ge er den här.
Det är telefonnummer till rörmokare och elektriker i trakten och sånt.
Du vet att man kan googla, va?
Ja, men de har koll på huset och kommer inte att skinna er.
- Såna hittar man inte på nätet. - Det gör man inte.
Han gjorde ett bra jobb.
Han sa att det nog var sista klippningen som behövs i år-
- och att gräsfröet och spridaren står längst fram i skjulet-
- så att du hittar det i april-
- och att du ska använda kogödsel, men att det bör köpas färskt.
Så klart, till min vårplantering...
Var det allt?
Det känns som att du håller inne med nåt.
- Jag bjöd hit honom på Thanksgiving. - Va?
Det bara slank ur mig, men du skulle ha sett hur glad han blev.
Vi känner honom inte!
Jag vet, men han är ensam och har ingen släkt här.
Han kommer ändå snart att flytta, så...
Nåt mer?
Han tar med paj.
- Han tar med lite paj... - Ja, tydligen.
Men då så.
Nu är det dags.
- Tappa den inte. - Här kommer den.
Okej.
Hur ser det ut? Bra?
- Perfekt. - Vi lyckades.
Sluta.
Okej... Bambidräparen är här.
Glad Thanksgiving, Scott. Tack för inbjudan.
- Det var hennes idé. Kom in. - Hej, Charlie!
- Huset känns så levande. - Tack!
- Som utlovat, äppelpaj och pumpapaj. - Jag älskar pumpapaj.
- Vad gott det luktar. - Ja, det ska nog slinka ner.
- Inte förrän det är färdigt! - Okej.
Du kan verkligen göra ett hus till ett hem.
- Tack, Charlie. - Jag ska visa vad vi har gjort.
Det är några rum kvar att måla, men det går framåt.
Kära nån.
Inte illa!
Den där kan man gå vilse i.
Se dig omkring.
Annie sa att flytten blev senarelagd.
Så du blir kvar ett tag?
Ja, min dotter Cassidy vill göra i ordning ett rum åt mig där.
Det måste förstås bli perfekt... Sån är Cassidy, hon är pappas flicka.
Varsågod.
- Var är bildvävnaden? - Va?
Bildvävnaden som följde med huset. Den var en gåva från mig.
Ja, den ja...
Det var inte riktigt vår stil.
Men den här tavlan gör Annie glad.
Vi köpte den när vi var nygifta.
Hon vill se den varje morgon. Jag förstår henne. Visst är den häftig?
Den faller nog inte alla i smaken.
Vi har pratat om att byta golv, kanske ha mörkt trägolv överallt.
Men vi har inte kommit dit än.
Glad Thanksgiving. Vad ska vi skåla för?
- Skål för Annies matlagning. - Ja, det här har hon gjort bra.
Glad Thanksgiving.
Tacka för att ni är här på vår första Thanksgiving i vårt nya hem.
- Det kan nog bli jättefint här. - Säger du det?
Slå ut den här väggen. Det är slöseri med golvyta.
Matsalen är liten med moderna mått-
- men om man börjar riva väggar så förstörs integriteten.
- Har hus integritet? - Så klart de har, Mike.
Till skillnad från vissa människor...
Åtminstone hus som är nåt att bo i.
Sa Scott att jag var konstruktör? Jag byggde vägar och broar.
Jag la ner min själ i dem.
Och jag tror att de själva har en själ.
Trams.
Mike!
Han har en poäng, men det är väl så här det fungerar?
Ut med det gamla, in med det nya.
- Ska vi inte göra om Taj Mahal också? - Det här är inte Taj Majal, Charlie!
- Du är lite galen. - Eller hur?
- Hur går det? - Ett ögonblick, bara.
Fyller du på, Charlie? Jag ska ta en cigg.
Rubbet. Hoppla, cowboy.
Tack, Charlie.
- Så där ja. - En applåd för Scott!
Vem vill ha vitt?
Jag behövde en nypa luft.
- Vilken måltid... - Ja, Annie kan verkligen laga mat.
- En cigarett? - Nej tack. Jag slutade för 30 år sen.
Det måste ha varit svårt att släppa det här ifrån sig.
Ja, det var det.
Det kan du lita på.
Har du det?
- Vad? - Släppt det.
Scott sa att du kom hit och klippte gräset.
Det behövde klippas. Det började bli vildvuxet.
Så du håller koll på stället?
Jag har vägarna förbi ibland, ja.
Och så jagar jag i den här skogen.
Brukar du jaga på natten?
Det är olagligt att jaga nattetid, Mike.
Jaså. Vad vet jag?
Vad gör jag? Jag vill ju inte förstöra din fina gräsmatta.
Jag slänger den i soporna. Vi ses där inne, Charlie.
Snygg väst.
Det här kan ha varit den godaste måltid som nånsin har lagats här.
Tur att jag har en doggie bag till dig, då.
Det här är slut före midnatt. Du är verkligen kvinnan i huset.
Tack. Hoppas det smakar.
Ha en trevlig kväll.
- Njut av pensionen i Florida. - "Njut av pensionen..."
Mike är full.
- Det slog mig bara... - Säg vad du sa till mig.
Annie...
Jag tror att det var gubben som gjorde brännmärket på sätet.
Charlie? Varför skulle han göra det?
För att jag slog en drill bland rosorna när jag var ute och rökte.
Vi har fyra toaletter här inne.
Charlie anser att det är hans rosor.
Jag besudlade hans trädgård. Han ser fortfarande huset som sitt.
- Hur skulle han ha vetat det? - Han iakttar er från skogen.
Jag lovar att vi skulle hitta bevis för det om vi gick ut i skogen.
- Slår du vad? - Visst, hur mycket?
- Fem. - Nej, älskling...
- Fem hundra. - Taget.
Herregud...
Det går en gamling lös i skogen.
Lycka till!
- Okej, tuffing... - Det kan du ge dig på att jag är.
- Det här är rena rama Scooby-Doo. - Scooby-Doo?
Varför skulle ni flytta till vischan? Vi hade det ju så bra i stan.
Annie vill bilda familj.
Och jag älskar henne.
Vad är det?
- Man ser rakt in i huset härifrån. - Jag sa ju det.
Kolla, det är en stig här som leder in i skogen.
Det var där borta han sköt Bambi.
Var tror du då att han är? Kom.
- Är du säker på det här? - Kom nu.
De har säkert gått vilse.
Vi borde ha skickat med brödsmulor så att de kunde hitta hem igen.
Vad tyckte du om Charlie?
Att han är...
- ...ganska het för att vara gubbe. - Rachel!
Det tycker ju du också.
Jag tror att det handlar om att han är en karlakarl.
Det där som våra farfäder och pappor hade.
Jag tycker synd om honom. Han är rar.
Våra stackars stadspojkar har gått vilse.
Det verkar vara en brandskyddsväg här.
Så passande. Där kan Charlie parkera och promenera ner till er.
Här är det färska däckspår.
Det kan vara jägare. Folk jagar faktiskt här i skogen.
Vem är det där?
Kör han mot oss?
- Nej, han backar. Han backar, Scott. - Ska han köra härifrån?
Hördu!
Vem var det där?
- Så här tänkte jag mig inte det här. - Inte jag heller.
Det känns onödigt.
Annie...
Ska det vara knutet till er fasta telefon eller mobilerna?
Mobilerna, tack.
- Stopp där! - Han också...
Randall! Sluta borra i mitt hus!
- Lugn! - Fortsätt ni.
- Vad sysslar ni med?! - Vad gör du här?
Jag var och fiskade när jag såg larmbolaget åka förbi.
- Har ni problem? - Nån smyger på oss i skogen.
- Det är ungdomar. - Vadå ungdomar?
High school-ungdomar. De festar här i skogen.
Det här är inte nödvändigt.
Det är nödvändigt för mig att skydda min fru.
Skaffa ett vapen, i så fall.
Inga vapen på min mark.
- Förstått? - Vad har du emot vapen?
Jag vet vad vapen kan göra-
- och då pratar jag inte om att skjuta värnlösa hjortar.
När jag var tolv år blev min bror dödad. Jag vet vad vapen kan göra.
Jag beklagar.
Ha det så bra i Florida.
Försiktigt med vinrankorna, Randall. Det tog 50 år för dem att växa upp.
Okej, mr Peck.
Det är inte ditt hus.
Vad gör du?
Jag kan inte sova. Det är nåt som knarrar.
Det är ett gammalt hus, älskling. De knarrar.
Scott!
Scott?
Kom, vi sticker!
Sanslöst...
- Vad gör han nu? Hade inte han åkt? - Jag vet inte.
Vad gör han i skjulet?
- Sitt kvar i bilen. - Scott...
- Hej, Scott... - Ställ ifrån dig vapnet!
Okej... Jag jagade vid bäcken och såg hjortarna riva upp er blomsterrabatt.
- Jag skulle bara hämta jord. - Charlie...
Inga vapen på min mark, har jag sagt.
Vid bäcken får vem som helst jaga.
Men nu säger jag det till dig. Inga vapen på min mark. Någonsin.
Det var inte meningen att förstöra er dag.
- Är det där en blågran? - En julgran, Charlie.
Den här sorten barrar mindre.
Jag kan hjälpa till.
Ta den här.
Varsågod.
- Har ni hittat julpyntet än? - Nej.
Då har jag nåt att visa er!
- Herregud. - Ska allt det sitta i en gran?
Nej, det mesta av belysningen är till husfasaden.
- Ser du vad mycket det är? - Ja.
Vi bär in det så ska jag visa vad allt är.
Nej, det här kan Annie och jag göra själva när det blir läge.
Jag vill ju bara hjälpa till.
Tack, men nästa gång så kan du ringa eller sms: a, inte bara dyka upp.
Förlåt. Där du kommer från så tittar folk förstås inte bara förbi.
- Nej. - Då ska jag respektera det. Bra så?
Det blir bra, Charlie.
- God jul, Annie. - Tack.
- Vad är det med dig? - Han är skum.
- Han känner sig ovälkommen. - Det är han! Han spionerar på oss.
- Du sa ju själv att det var ungdomar. - Den gången, ja.
- Vems sida är du på egentligen? - Vems sida?
Vad är egentligen problemet?
Han beter sig som om det fortfarande var hans hus.
Ha lite överseende. Han har mist sin fru, han har mist sitt hus...
- Det är vårt hus, inte hans. - Det vet jag.
Jag kör en och en halv timme till och från stan varje dag.
Jag går upp, åker till jobbet, kommer hem, går och lägger mig...
Hur ska det kunna kännas som mitt hem om han inte försvinner?
- Vill du fortfarande det här? - Va?
- Vill du fortfarande? - Vadå?
Ha det här. Vårt hem.
Jag behöver bara få anpassa mig.
För jag stortrivs här.
Jag vet.
Okej.
Siffrorna för fjärde kvartalet är fenomenala. Tack för ett bra möte.
Grattis, Scott. De ser dig som ett marknadsföringsgeni.
Ja, det var tanken.
En sak ska ni veta om mig, ms Richards.
Jag går in i det jag gör med stor passion.
Ni kommer inte att bli besviken.
Jillian.
Vi tänkte gå och ta ett glas sen. Vill du göra oss sällskap?
God jul, Annie.
- Charlie! - Hej.
Här är en flaska vin till dig och Scott från min grannes vingård.
Oj.
Jag vill gottgöra om jag har ställt till det för er.
Tack. Det är ingen fara.
Jag försökte ringa, men hans telefonsvarare var full.
Det var inte ditt fel.
Scotts bror blev dödad, så det är känsligt för honom med vapen.
Ja, jag förstår. Det måste ha varit fruktansvärt för honom.
- Så du sätter upp ljusslingorna. - Ja.
- Det blir fint! Gör du det ensam? - Ja.
Vill du hjälpa till?
Snyggt! Det går bättre när man hjälps åt.
- Var är förresten Scott? - På jobbet. Han kommer sen.
Tack så mycket för hjälpen. Vill du ha nåt att dricka?
Ska jag öppna vinet, så får det luftas tills Scott kommer?
Ja, det blir bra.
Okej...
- Du känns inte som en stadstjej. - Märks det?
Jag kommer från en småstad i Indiana, så jag är lantis i själ och hjärta.
Stan är bra när man är ung, men barn ska växa upp med frisk luft.
- Så ni ska skaffa barn? - Ja.
- Har du glas? - Ja, förlåt.
Ingen pratar om hur mycket arbete det är med att ha barn.
Mina barn har gett mig en hel del gråa hår.
När allt kommer omkring är barnen ens största utmaning i livet-
- och ens största välsignelse.
Amen.
Skål.
Det behöver luftas.
JOBBAR ÖVER, VÄNTA INTE MED MATEN
- Jag kommer strax. - Okej.
- Jag messade ju nyss. - Ja, varför ringer du inte?
Jag sitter i möte och det är mycket ljud.
- Är du på en bar? - Ja, med kunder.
Men du förstår väl varför jag blir sur?
För messet. Ja, jag fattar.
Det är inte så. Det här ingår i jobbet.
- Det är så vi har råd med ditt hus. - Mitt hus?
Kan vi skippa den diskussionen nu?
Visst. Förlåt för att jag störde.
Är allt som det ska?
Ja. Scott blir sen, bara.
Problem där hemma?
Det syns på blicken.
Jag borde verkligen åka hem.
Nej, det här går inte.
Jag måste hem till Napa.
- Förlåt. - Det blir bäst så.
Okej, hej då.
Hej då.
Tack, det här var gulligt av dig.
- Nu kan jag säga god jul på riktigt. - Tack. God jul. Vi ses.
Bra jobbat, Annie.
Annie!
Vad fint det är.
- Hur lyckades du med det helt själv? - Det gjorde jag inte.
Låt mig gissa...
- Charlie? - Ja, dig fick jag ju ingen hjälp av.
Handlar det här om messet?
Här är jag, hemma och väntar på att du ska ringa...
- ...men du ringer inte. - Med Charlie.
- Du är här hemma med Charlie. - Lägg av. I stället messar du.
- Än sen? - Vad hände sist du messade?
Så jag får inte umgås med en kund, men du får vara här-
- och dricka vin med just den man som jag har bett dig att inte släppa in.
Förra gången du messade var du otrogen.
Förlåt! Vi har redan gått i parterapi.
Sen gifte vi oss och köpte det här huset och nu ska vi bilda familj.
Litar du på mig?
Vet du vad... Sov i ett annat rum. Jag vill inte prata om det här.
Vilket drömliv...
Vad gör du, älskling?
- Jag hörde ljud och blev skitskraj. - Kom hit.
- Vad är det? - Hörde du ljud?
- Ja, det gjorde jag. - Vet du vad det var som lät?
Jag trodde det var du.
Jag tror att jag såg honom här inne.
- Vem då? - Charlie.
Hur skulle han ha kommit in? Du har ju bytt låsen.
Vi har larm.
Okej.
Det är bara hjärnspöken.
Du kanske drack lite för mycket.
- Förlåt för att jag väckte dig. - Det är ingen fara.
Och förlåt för i kväll.
Förlåt själv.
Kom hit.
Jag älskar dig.
- Vad fin du är. - Tack.
- Vad sägs om dejt i kväll? - Restaurang?
- Det italienska stället vi läste om? - Det vore trevligt.
En mellanlatte, tack.
- Namnet? - Scott.
Det var inte meningen att glo. Grady Kramer. Ni har köpt Pecks hus, va?
Min fru och jag bor bara ett par kilometer bort.
Trevligt att träffas.
- Ni fick det visst till ett bra pris. - Vi ska inte klaga.
Charlie är nåt alldeles extra. Men man bör låta bli att skrapa på ytan.
Vad menar du?
Hans fru dog där i huset.
Ja, i cancer.
Det kan hända att hon hade cancer.
Jag vet bara att en vacker dag tog hon Charlies hagelbössa...
...och satte den i munnen.
Det var åtminstone vad Charlie sa till polisen.
- Grady. - Mellanlatte till Scott.
Jag vet inte... Tror du att det är blod?
Ja.
När blev du polisutredare?
- Och varför vill du skrämma mig? - Förlåt. Jag försöker inte skrämmas.
Omständigheterna kring Ellens död är minst sagt oklara-
- så jag kollade på nätet och såg att åklagaren övervägde mordåtal.
- Varför blev det inte så, då? - Brist på bevis.
Det innebär inte att han är en mördare.
Okej, men vi vet inget om honom och jag har sett hans blickar på dig.
- Så nu är Charlie ute efter mig? - Sen dag ett.
- Vilket skämt! - Märker du inte det?
Vad spelar det för roll? Han ska snart till Florida.
Jaså? Flytten blir uppskjuten gång på gång.
- Vad vill du att jag gör? - Det är enkelt. Säg till honom...
Säg till honom att han inte är välkommen.
Om du inte klarar det, så säger jag det.
- Ska du säga det? - Tror du inte jag kan det?
Nu åker vi till restaurangen, innan vi blir sena.
Vilket bra ställe. God pasta, gott vin...
- Är du i form att köra? - Ja, och inte nog med det...
- Ska vi inte ta en sängfösare? - Allt är stängt nu.
- Royal Hotel, då? - Det tycker jag inte.
Kom, vi ser efter vad Charlie gör när han inte hemsöker vårt hus.
Nej, jag tycker nog inte...
- Kom, vi går. - Nej, nej...
Scott!
Annie! Hej!
- Hej, Charlie. - Vad gör ni i stan?
Vi har ätit på Fellini's.
- Jag bjuder på ett glas. - Annie? - Nej tack, jag kör.
- Du då, Scott? - Tequila.
- Scott ska upp och jobba i morgon. - Det är ingen fara.
Vad ska vi skåla för?
Florida, kanske?
- När ska du flytta? - Scott!
Jag menar inte att vara oförskämd, men hur var det nu?
Din dotter...
- Var sa du att hon bor nånstans? - Fort Meyers.
En till. Den här gången bjuder jag.
Jag står över. Du kan ta min.
Tequila har en förmåga att smyga sig på en.
Som du, Charlie. Som du.
Du har en förmåga att smyga dig på.
Vad menar du?
- Är du ute efter en ny fru, Charlie? - Nu går vi, älskling.
Jag vill ha ett svar.
Den frågan förtjänar inget svar, Scott.
Om du vill prata så gör vi det en annan gång. Jag kan titta förbi.
Nej, för guds skull... Det är just det som är grejen.
Det är färdigt med förbitittande för dig.
Okej, men nånstans mer avskilt.
Låt bli min fru.
Hon är för väluppfostrad för att själv säga det, så nu säger jag det.
Capisce?
Det har gått fram. Kom nu.
- Kör försiktigt. - Scott.
Vi ses, Chuck.
Vi måste dra.
Kom.
Förlåt.
Din man har en lätt hjärnskakning. Vi vill bara utesluta inre skador.
Jag kommer väl härifrån i kväll?
Vi behöver provresultaten, så du får lov att stanna över natten.
- Jag måste till jobbet i morgon. - Såna är bestämmelserna.
Okej.
Lejonhonan går till anfall...
Ska du inte åka hem och sova?
Jag klarar mig.
- Jag kan stanna här. - Jag vet, men jag klarar mig.
Du vill bara få mer plats i sängen.
Så är det inte alls.
- Jag hämtar dig i morgon. - Jag ringer.
- Jag älskar dig. - Och jag älskar dig.
Med sina kraftiga käkar dödar hon sakta men säkert bytet.
- Hej, Scott. - Lyssna noga nu.
Jag kan inte bevisa det, men jag tror att det var Charlie som prejade mig.
Varför skulle han göra det?
Du hade rätt. Han är besatt av huset.
- Och nu är han besatt av Annie. - Har du sagt det här till Annie?
Jag har försökt, men hon köper det inte.
Jag vill be dig om en tjänst. Be Brian på it-avdelningen-
- att ta fram allt han kan hitta om Charlie Peck och hans familj.
Jag behöver veta vem jag har att göra med.
Om det finns nåt att gräva fram om Charlie Peck så ska vi göra det.
Hallå?
Fan, vad du skräms!
Förlåt.
Jag hörde om Scott och tänkte att jag skulle titta förbi med den här.
Du är säkert hungrig. Hur mår han?
Det är okej. Han blir kvar över natten.
När jag hörde om det kom jag att tänka på när Ellen låg på sjukhus-
- och jag kom hem till ett mörkt och tomt hus. Det var deppigt.
Och ensamt.
Jag köpte pizza med allting på. Plocka bort det du inte gillar.
- Förlåt för att jag skrämdes. - Ingen fara.
- God natt. - God natt.
Charlie...
Det är en jättestor pizza. Jag ska väl inte behöva äta hela själv?
- Vill du ha sällskap? - Kom in.
Brian och jag har uppdagat att gamle Charlie är i klammeri med rättvisan.
Hans byggfirma gick i konkurs.
Det blev stämningar, kvarstader, åtal för skattebrott...
Han riskerade att åka in på rätt lång tid.
- Han var tvungen att sälja huset. - Han hade skulder på alla håll.
Vad har jag gjort?
Han är inte den mönstermedborgare som han låter påskina.
Ingen traditionell julmat, direkt...
Nej, men jag är utsvulten, så det är perfekt.
Kör förbi huset på väg hem och titta till Annie, så är du snäll.
- Kolla att allt är bra och ring sen. - Självklart. Det ska jag göra.
Du vet de där killarna i gul väst som stoppar trafiken...
Jag var en sån.
- Lägg av! - Ja.
Det råkade sig så att när jag vände på skylten för att stoppa trafiken-
- så satt hon i bilen längst fram.
Vad fan gör Charlie här?
"Jag har bråttom", sa hon...
- Och sen gick vi på dejt. - Vilken gullig historia!
- Visst är vinet gott? Vill du ha mer? - Ja, gärna.
Jo...
Annie...
Titta inte, men det är nån som iakttar oss genom köksfönstret.
- Ska jag ringa polisen? - Nej, det är säkert ungdomarna.
Men nu får det räcka, så jag går ut och kollar.
Hördu!
Mike?
Charlie.
Vad gör du här? Om jag hade haft en bössa kunde jag ha skjutit dig!
Jag vet. Jag känner mig så dum nu.
- Vad trodde du att du skulle få se? - Jag vet inte.
Mike...
Det här är inte villaförorten. Det här är landet.
Folk har vapen här. Du måste vara försiktig.
Jag vet. Jag hör inte hemma här.
- Var har du bilen? - Längst ut på uppfarten.
Jag följer dig dit.
- Du skrämde slag på mig. - Och du skrämde mig.
Du darrar som ett asplöv.
Ska du lugna dig med en cigg?
- Nej, det behövs inte. - Ta en cigg, du.
- Nej, jag ska bara gå till bilen. - Jag insisterar.
Ta en cigg.
Kan jag få en?
- Hade inte du slutat? - Jo, visst...
Tack.
Jag ska hjälpa dig.
Jag sparar min till senare.
Okej.
- Jag ska nog åka nu. - Tror du på en andra chans?
Ja, till och med för fönstertittare.
Det var inte det jag tänkte på. I livet, menar jag.
Om du hade förlorat allt-
- och fick en chans att få tillbaka det, så skulle du väl ta den?
Så klart.
Som jag, jag har chansen att få tillbaka allt.
Jag behöver bara få Scott ur vägen.
Vad i...?!
Okej, vart ska jag göra av dig...?
Hej.
- Hur är det? - Jag har stukat foten.
- Men herregud! - Det är nog ingen fara.
Jag är en sån idiot... Jag jagade ungarna-
- och fastnade med foten i en rot.
- Jag tar av kängan och ser efter. - Okej.
- Gjorde det ont? - Det är ingen fara.
Jag ska bara titta...
Det ser inte svullet ut eller så.
Du får vila foten på hotellet.
Ja.
Den är i alla fall inte bruten, gudskelov.
Om du har den högt så ska det nog bli bra.
Men låt en läkare kika på den för säkerhets skull.
Ungdomarna kan komma tillbaka. Borde jag stanna här, kanske?
Nej, det är ju bara ungdomar.
Jag är knappast i fara. Eller tror du det?
Nej, det tror jag inte.
Och jag behöver duscha. Jag är smutsig.
Jag är ledsen.
- Ger du mig kängan, tack? - Ja. Får du på den?
Jag har ändå saker att göra i morgon bitti.
Så där.
- Ska jag hjälpa dig upp? - Visst.
Okej. Jag hjälper dig. Så där ja.
Långsamt... Så ja.
Hej, du har ringt till Annie. Lämna ett meddelande.
Hej!
Hur mår du?
Kommer du med blommor till min fru?
Det är digitalis.
Jag har inte sett det häromkring på väldigt länge.
- Är allt bra? - Jag vet allt om dig.
Förlusterna, konkursen, varför du sålde huset...
Så...
...stick från min mark.
Annie!
Jag skulle ju hämta dig, älskling. Mår du bra?
Vad är det?
Jag sprang på Charlie. Han skulle ge dig blommor.
- Ingen har knackat på. - Var han här i går kväll?
- För att se att allt var bra med mig. - Jag tror att han prejade mig.
- Tror du att Charlie prejade dig? - Ja.
Han är inte den du tror att han är.
- Hur dags åkte Mike härifrån i går? - Mike?
- Mike var inte här i går. - Jag bad honom titta till dig.
- Han åkte raka vägen från sjukhuset. - Han var inte här.
Så du var här ensam med Charlie?
Han visste att du var borta, så han kom med mat.
Det var nån här ute, men det var ungdomarna...
- Jag försökte ringa dig. - Hör du vad du själv säger?
Hur visste han att jag var borta?
Tänk efter. Hur visste han det?
Han är farlig, okej? Charlie är farlig.
Okej, jag tror dig.
Om han kommer hit igen så ringer du polisen.
Okej.
- Napapolisen. - Jag vill begära ett besöksförbud.
Hej, det är Mike Renfro. Lämna namn och nummer efter signalen.
- Hallå? - Hej, jag söker Scott Howard.
Det är jag.
Jag undrar om ni har någon annan adress till mr Peck.
Vi kan inte delge besöksförbudet. Han är inte på Royal Hotel.
Kan ni kolla igen?
Vi har gått igenom liggaren och mr Peck har aldrig bott där.
- Hej, Brian. - Hej, Scott.
- Har Mike hört av sig? - Ingen har hört nåt från honom.
Hittade du nåt om Charlie Pecks barn?
Inte mycket, men jag har hittat ett jobbnummer till en Vanessa Smith.
Dottern heter Cassidy.
Hon bytte namn för två år sen.
Vänta...
Cancern tog Ellen för två år sen.
- För två år sen? - Ja.
- Skicka det. Jag ringer från bilen. - Säg till om du hör nåt från Mike.
- Hallå? - Hej, är det Cassidy Peck?
- Vem är det här? - Jag heter Scott Howard.
Vi har köpt ert gamla hus. Jag ringer angående er far Charles Peck.
Hallå?
Helvete.
Hej.
Vad gör du?!
Jag ville bara prata med dig ensam.
Det känns som om vi aldrig får vara för oss själva, bara vi två.
Du ska nog gå nu, Charlie.
Förlåt, men jag har gjort nåt dumt.
Det hände nåt oväntat.
Men jag tog hand om det.
Och...
Jag vill bara att du ska veta att hädanefter...
...så ska jag ta hand om allt.
Du kanske kommer att få höra en del negativa saker om mig.
Om oss.
Men de ljuger.
Och jag vill att du ska veta att allt jag gör-
- gör jag för din skull.
För vår skull.
Allt blir säkert bra.
Och...
Kan vi ta det här en annan gång?
Jag mår inte så bra och skulle vilja gå upp och lägga mig.
Du kanske ska gå så att jag kan vila en stund.
Jag är smutsig. Jag ska fräscha till mig.
Okej.
Vad i helvete...?
Nej!
Annie!
Stanna! Kom hit!
Annie!
- Vem ringer du till? - Jag har ringt Scott. Polisen kommer.
Det här är nog första gången som du ljuger för mig.
Släpp mig!
Gå härifrån!
Nej! Nej, snälla!
Nej!
Va?!
Hallå? Cassidy?
Säg att han är död.
- Nej, han lever i allra högsta grad. - Vad vill du då?
Han säger att han ska flytta till dig i Florida.
- Florida? - Ja.
Jag bor i Maine, så långt bort från honom jag kunde komma.
Om min pappa nånsin skulle visa sig här...
- ...skulle jag döda honom. - Men varför...?
För att han är en lögnare och ett monster.
Han mördade mamma och fick det att se ut som självmord.
Allt hon gjorde var att hota med skilsmässa och att ta huset.
Allt handlar om huset.
Den som kommer i vägen är i livsfara.
Ring mig inte igen.
Jag älskar dig.
Det här har varit på gång sen första början.
Du har ringt till Annie. Lämna ett meddelande.
Det är jag, Annie. Om Charlie kommer, släpp inte in honom.
Ring polisen och sen till mig. Okej? Ring mig.
Åh, Annie...
Jag ska göra dig så lycklig.
Och när mamsen är lycklig så är alla lyckliga.
Släpp mig!
Annie?
Nej... Annie!
Annie?
Va?
Det är mitt hus!
Annie?
Jag har tagit hand om Scott.
Annie?
Kom ut.
Öppna dörren.
Öppna, Annie.
Öppna!
Annie!
Släpp mig!
Jag älskar dig.
Släpp taget.
Är du okej?
Herregud. Förlåt. Jag älskar dig.
- Och jag älskar dig. Är du okej? - Ja, och du?
- Han har dödat Mike. - Va?
Han har dödat Mike. Han har bott under huset hela tiden.
Det kommer att bli bra. Lita på mig. Vi ska inte dö i dag.
Ut ur mitt hus!
Vi måste härifrån. Kom.
Nej!
Släckning!
Hämta telefonen!
Du kommer inte att skjuta mig.
Du kan inte, din vekling.
Vet du varför?
För det är inte laddat.
Kolla fickan.
Gör det.
Du hade en kvar.
Jag har den.
Ring.
Ring!
Annie...
Larmcentralen.
- Skicka polis till 6741 Arbor road. - Beskriv nödsituationen.
Min man har skjutit en inkräktare.
Annie! Annie!
- Ni förtjänar inte Foxglove! - Far åt helvete.
Undertextning: Karl Hårding